V Ý B E R 

II.

Najkratší utajovaný
slovník slovenského jazyka
___________________________________________________________________________

- pre celú rodinu -

Prepísal:  Jozef Janoštiak, t.č.n.

2001

Len úvodom ...

      Predchádzajúce slovníky slovenského jazyka mali jeden veľký nedostatok: malú, no z hľadiska frekvencie v hovorovej reči veľmi významnú oblasť lexiky pred verejnosťou buď zatajili, alebo prezentovali vo veľmi obmedzenej podobe a občas bohužiaľ aj skreslenej. Situácia, ktorá takto vznikla, možno označiť za kurióznu: civilizovaný národ sám pred sebou tají časť svojej slovnej zásoby! 
      Námietka, že väčšina používateľov jazyka výrazy, o ktorých je reč, aj tak dôverne pozná, neobstojí; absencia ich exaktného lexikografického spracovania vedie k rozličným mylným názorom, poverám a mýtom. Jedným z nich je napr. názor, že najužšie jadro – takpovediac najsilnejšiu časť – tvorí štyri či päť základných slovných koreňov ( v tejto súvislosti sa obyčajne spomínajú chuj, kokot, kurva, jebať, piča). Nuž, 234 hesiel nášho slovníka poukazuje na skutočnosť, že problematika je omnoho, omnoho komplikovanejšia. Tak povedzme, kurva, už vzhľadom na jej väčší výskyt v beletrií a publicistike, leží, čo sa stupňa spoločenského tabu týka, voľakde medzi už spomínanými termínmi a menej vulgárnymi srať, šťať, riť, grcať; máme tu výrazy ako gec, kotón, cicina, prdieť, trt, predstavujúce celé spektrum intenzít a významov, zastupujú slová trtkať, mrdať a ďalšie.
      Etymologický slovník jazyka českého a  slovenského V. Machka (Praha, NČSAV, 1957) poukazuje na praslovanský pôvod podstatného mena kurva – uvedený tvar sa nevyvinul z nemeckého hure, ale skôr opak je pravdou; všeslovanské jebať odvodzuje svoj pôvod až kdesi v staroindickom yábhati. Z iných prameňov zase vyplýva, že slovo kokot nie je azda odvodeninou z franc. cocotte, ale zo  staroslovienskeho kokot, ktoré malo, okrem iného, aj význam kohút. V tejto súvislosti nás už potom vôbec neprekvapí, že aj slovanský pôvod termínu piča resp. pizda (neskôr prešiel o.i. do maďarčiny), sa javí tiež už ako dostatočne preukázaný. Uvedené fakty a napokon aj fakt, že všetky tieto slová sa vyskytujú v našej slovnej zásobe, v slovnej zásobe používanej na našom území, nás oprávňujú vysloviť tvrdenie, že tak ako angličtina svojím futbal, klub, gól, francúzština výrazmi toaleta, kravata, krém, ruština sputnikom a perestrojkou, či čeština svojím robotom, tak slovenčina práve oblasťou spra-covanou v našom slovníku, prispieva svojím vkladom do medzinárodnej lexiky.

       Záverom chceme poďakovať mnohým inštitúciam, stavebným a poľnohospodár-skym podnikom, študentským domovom, umeleckým klubom, ale najmä vojenským útvarom , ktoré nám vyšli v našich bádaniach v ústrety.

      Boli by sme radi, keby slovník prispel k zvyšovaniu jazykovej kultúry u nás. Heslá nášho slovníka sa dajú použiť dvojako: buď na rozšírenie slovnej zásoby, alebo naopak, na jej zúženie. V obidvoch prípadoch slúži na uľahčenie orientácie nasledujúca približná klasifikácia.

Klasifikácia hesiel
z hľadiska spoločenského tabu

      Z hľadiska spoločenskej vhodnosti, respektíve nevhodnosti rozoznávame tieto štyri stupne: 
I.	tabu – vo verejnom prejave a v masmédiách sa nevyskytujú, v literatúre veľmi zriedka. Rastúci výskyt zaznamenávame až v poslednom čase. Patria sem: chuj, jebať, kokot, piča a slová z nich odvodené.
II. silne vulgárne –  v masmédiách a verejnom prejave sa vyskytujú veľmi zriedka, v literatúre zriedka. Spolu so slovami I. stupňa sú všeobecne považované za nepriateľné aj v akejkoľvek spoločenskej situácií. Typickým reprezentantom je kurva a príbuzné tvary.
III. vulgárne – na verejnosti a v literatúre sa vyskytujú tiež veľmi   zriedka, sú však tolerované v istých spoločenských situáciách (jednoduchý humor a pod.). Patria sem hlavne hovno, srať, šťať, riť a odvodeniny.
IV. slabo vulgárne – tvoria prechodový stupeň medzi vulgárnymi a nižšími hovorovými výrazmi. Nepovažujú sa ešte za vhodné vo verejnom prejave, ale v hovorovej reči sa tolerujú. Ich reprezentantmi sú prdieť, trt, prča, fuňa, cicvor a iné.

      U niektorých slov sa stupeň ich spoločenského tabu nedá presne určiť; nanajvýš je možné stanoviť isté rozmedzie. Tak freguma, gec, koton sa pohybuje zhruba niekde v rozmedzí I. a II. stupňa, grcať a jeho odvodeniny medzi stupňami III. a IV., slová cicina a cicinbrus možno zaradiť medzi II. až IV. stupeň. Zoslabené slová sú spravidla kladené o jeden stupeň nižšie, ako slová pôvodné: trtkať a odvodeniny sa nachádzajú kdesi v rozmedzí I. až III. stupňa, tvary s mrdať o niečo nižšie, približne medzi II., a III. stupňom. Slovo jebák býva niekedy pociťované nie v I., ale v II., ba dokonca až v III. stupni.

      Uvedené delenie je len približné. V sporných prípadoch treba vždy vychádzať z momentálnej situácie, okolnosti a kontextu.

B
buzerant,-a,  mn.č. -i  m.                 homosexuál (V tom lokále sa schádzajú samí b-i.)
                                                                  zdrob. fam.  buzík

C
cicina, -y, -cín  ž.                          1. pohlavný úd    (Schovaj si tú c-u do nohavíc, sú tu ľudia!)
                                                     2. hlupák, naivný človek   (Mal u žien úspech, aj keď sa pri tom  vždy tváril ako c. – ale možno práve preto.)
                                                     3. darebák, tyran        (Nový vedúci  je  strašná  c.,  nechce  mi podpísať dovolenku. Je to c. vyjebaná, nebude a nebude robiť.)
                                                     4. figliar, huncút   (Ty c. vyjebaná, ty si ma ale dostal! Stal tam ako c., ako hlupák, ako svätý za dedinou.)
                                                                            zjemn. frčina
cicinbrus, -a, mn.č. -i m.                truľo, hlupák, odkundes   (Taký c. – a chcel byť starostom!) 
cicvor, -a, mn.č. -i. m.                    hlupák, chumaj, truľo      (Ten senilný c. ma nebude poúčať!)

Č
čurak i čurák nespr.                           pozri: cicina,chuj, kokot
čurina  nespr.                                pozri: cicina, chuj, kokot, piča 

D
dodrbať nespr.                             pozri: dodtrtkať, domrdať, dojebať      
dogrcať, -ia, -ajú  dk.                  dokončiť vracanie  (Pozri sa, či už d-l.)
                                                                 ndk. dogrciavať  / dogrcať sa, povracať sa   (Málo chýbalo  a bol by sa nám d-l v električke)   
                                                                 ndk. dogrciavať sa
dojebať, -e, -ú dk.                    1. ukončiť súloženie, dokefovať            (Keď d-l, zistil, že sa mu pretrhla frcguma.)
                                                  2. (koho) dobiť, zmlátiť   (D-l ho tak, že zostal ležať.)
                                                  3. (koho) pokarhať, vyhrešiť   (D-l ho ako sirotu, lebo nesplnil rozkaz.)
                                                  4. (koho)  dokončiť karhanie, hrešenie   (Keď ho  d-l,  poslal ho naspäť.)
                                                  5. (koho) nahnevať, nazlostiť, dožrať (To, čo mi povedal, ma už celkom vážne d-lo.)
                                                  6. (čo) definitívne pokaziť, zničiť (D-l si tú stoličku tak, že sa už na nej vôbec nedá sedieť.)
dojebkať (nár.)                        (koho) pomilovať      (Išlo dievča do školy, učiti sa písmo, tak ju chlapci d-li, ledva domov prišlo) Minárik)
dotrtkať    (zjemn. ku 1,6)
domrdať    (zjemn.ku 1,3,4)
dojebať sa                                1. ublížiť si, zraniť sa   (D-l sa pri autonehode.)
                                                 2. prísť, doterigať sa    (D-li sme sa tam, no krčma bola zatvo-rená.)
dotrtkať sa / dojebať si            1. doráňať, poraniť si   (D-l si koleno pri futbale.)
                                                 2. pokaziť si, poškodiť  (Na tých kameňoch si d-š sklznicu.)
  zjemn. dotrtkať si, domrdať si
dojebnúť, -e, -ú, -bol  dk.          (koho)  doraziť, dobiť  (D-l ho poslednou ranou.)
dojebnúť sa                             (čím) doraziť sa (napr. pri pijatike)      (D-l sa veľkým pohárom borovičky.)
domrdať, -á, -ajú   dk.             pozri: dojebať
dopičovať, -uje, -ujú   dk.        prestať pičovať      (Ak si d-l, tak sa vráť ku svojej práci.)
doprdieť, -í, -ia  dk.              dokončiť vypúšťanie plynov z konečníka        (Ak si d-l, tak otvor okno.) 
dosrať, -serie, -serú  rozk.         1. dokončiť sranie    (D-r už konečne a pusti ma, lebo nevydržím!)
                                               2. (čo) pokaziť   (Na predošlom poste d-l všetko ,čo sa d. dalo a tak ho preložili ku nám.)
dosrať sa                                1. vypustiť nevdojak, nechtiac výkaly   (Čo si sa d-l, keď sa tak vlečieš?)  
                                               2. chovať sa zbabelo      (Keď mu pohrozili prokurátorom, d-l sa a všetko vybľabotal.)
dosrávať sa, -a, -ajú 
došťať, -ští, -štia  rozk. došti   1. dokončiť močenie    (D-te a nástup.)
                                               2. dosiahnuť močením    (Ukáž ako ďaleko d-š!)
došťať sa                                mimovoľne, nechtiac vypudiť moč, pomočiť sa
      ndk. doštiavať sa,-a,-ajú
dotrtkať, -á, -ajú  dk.               pozri: dojebať
drb nespr.                                 pozri: mrd, jeb
drbačka  nespr.                          pozri: mrdačka, trtkačka, jebačka
drbák nespr.                               pozri: jebák
drbať  nespr.                            pozri: mrdať, trtkať, jebať
drbko   nespr.                            pozri: jebko, trtko
drbnúť  nespr.                            pozri: mrdnúť, jebnúť
drnkať, -á, -ajú   ndk.               pozri: honiť

F
fas   (maď.)  nespr.                  pozri: chuj, kokot, cicina
fajčiť, -í, -ia  rozk. fajči        (komu, čo i bezpredm.) pohlavne ukájať muža ústami        (Fajčila mu ho vždy s láskou.)  
fasovina  nespr.                     pozri: chujovina, kokotina
frcguma i prcguma, -y, 
-gúm ž.                                        mužský gumový ochranný prostriedok proti oplodneniu alebo po-hlavnej nákaze, prezervatív
frčina, -y, -ín  ž.                    pozri: cicina
fuňa, -e,  ž.                            pozri: piča

G
grc, -u, m.                              vyvrátená hmota, výgrcok; spravidla obsah jedného žalúdka (Psí g.)
grcanina, -y, ž.                       vydávená, vyvrátená matéria
                                              výgrcok  (všeobecne)      (Všade páchla g.)
grcať, -ia, -ajú  ndk.               vracať, dáviť   (Ak by ti bolo treba g., povedz - zastaneme na chvíľu.)
gec  zastar.  i gäc, -u,  m.        mužské semeno  (Zotrel jej z nohy g.)
gecovať, -uje, -ujú  ndk.        striekať g.

H
hajzeľ  i hajzel, -zľa  m.         1. záchod     (H. to je pre mňa jediné miesto v dome, kde mám  aspoň na chvíľu pokoj.)
                                              2. pren. nečisté, škaredé, neporiadne miesto, neporiadok
                                                  (Páni, vaše ctené obydlie, ktoré práve vidím pred sebou, to sa už nedá označiť prostým slovom bordel, to je hotový h. a aj to je  slabé slovo.)
                                              3. darebák, sviniar, odroň    (Myslím, že nie kokot, ale h. je preňho to správne označenie.)
 zdrob. zjemn.hajzlík, -a, m.
honiť, -í, -ia  ndk.                     (koho, čo i bezpredm.) pohlavne sa ukájať vlastnými silami; onanovať, masturbovať (hlavne muži)    (Keď som bol mladý, tak som si h-l každý deň, niekedy i dvakrát.)
hovno  I., -a, -vien  s.              výkaly, lajno, stolica  (... do pekla dajú ma v sude, čo je plný h-a. veru, vstúpil som; a hovorím ti, radšej som mal do h-a !)
                                                 hovienko,-a,-nok  s. zjemn.
hovno II.          cit. i čast.           1. hrubý prejav silného záporu, nie, čerta, paroma, figu
                                                     (Ale ten jeho ... myslel si, že niekoho spasí svojimi myšlienkami. H. Neodolal som). (Šimečka)
                                                 2. nič,  pren.  niečo bezvýznamné, zanedbateľné
                                                     (Čo som ? H.!)
                                                 3. vyjadrenie prekvapenia, úžasu    (Ale h.! Naozaj spadol do vody ?)
hovniak  nár.                             papľuh, odkundes
zahovnený  príd.                        hnusný, odporný    (Zahovnený život.)

CH
chuj I.-a,  mn.č. -e, 
-i/-ovia  m.                                      1. pohlavný úd, kokot 
                                                     (Všade sa vystatoval dĺžkou svojho ch-a.)
                                                2. darebák, odroň, kokot  (Ešte som si nevypil, ale vám vravím: si ch., po slovensky si hybaj !) Tatarka
chuj II.  cit. i čast.                       1. hrubý zápor, nie    (Aby som si vzal službu zaňho? Takýto ch.!)
                                                2. nič, veľmi málo   (Ešte si ch. dokázal a až sa tu rozdrapuješ.)
                                                    * na ch-a - nanič; *pre ch-a - pre nič za nič; *ch. s ním - nech ho čert (parom) berie; *urobil si z ch-a pána - má veľa detí
chujovský i chujový  príd.         hlúpy, zlý   (Bola nesmierne ch-á zima.)
chujovina, -y, -vín  ž.               1. pletka, nezmysel, haraburdie  (Všetci sa tu nudia – povedal,       sfúkol z piva penu a stiahol na dúšok celú polovicu, - alebo sa chľastá, alebo každý rozpráva tie svoje ch-y.) Kolenič
                                                 2. nerozumný čin, hlúposť (V mladosti som porobil fúru ch-ín.)    *nerob ch-y - neblázni; nerob drahoty

J
jeb  I.  cit.                                 buch, bác   (J. a bolo to v piči! Bomby vybuchovali: j.! J.!)
jeb  II. nár.                               zálety     (Keď som išiel na j-y, svietil mesiac na nebi.)
jebačka, -y, -čiek  ž.                1. súloženie   (A keď budem zväzáčka, ej to bude j.!)
                                                2. krásavica, pohlavne príťažlivá žena    (Vyrástla z nej taká j.,  že len pri púhom pomyslení sa všetkým slinky zbiehali.)
                                                3. drina, piplavá práca (Bola to strašná j., kým sme to znovu     zmontovali.)
                                                            zjemn. k 1, 3   trtkačka, mrdačka
jebák, -a, -y   m.                       vyrážka, vriedok, uhor     (Môžem ti povytláčať  j-y ?)
        zajebákovaný   príd.         pokrytý jebákmi      (Z-á tvár.)
jebáreň, -rne   ž.                       miesto, kde sa mnoho jebe, alebo mnohých jebú, alebo mnohým  jebe – prípadne aj súčasne viacero týchto činností; blázinec     (Nepoznám väčšiu j. ako náš útvar.)
jebať, -e, -ú   ndk.                     1.  súložiť; kefovať, frcať, prcať, preťahovať, milovať, pichať
                                                     („Človeče, tí j-ú ...,“ zamrmlal ranený.) Mňačko                                       (Keď som nej-l, mal som v jej pičke palec, ...) Cavaliere
                                                2. (koho) karhať, hrešiť    (Pozval si ho ráno na koberec a odvtedy ho j-e.)
                                                3. (komu) strácať rozum, blaznieť   (Tebe j-e ? Nechaj ho, nevidíš, že mu j-e ?)
                                                4. (koho) mrzieť, hnevať, zlostiť  (Strašne ma j-e, že som mu jednu nejebol. Nej-b ma, lebo ťa dojebem.)
                                                5. (do koho) udierať, vrážať  (J-l do toho ako zmyslov zbavený.)
                                                6. (na koho, na čo i koho, čo) nestať o niekoho, o niečo, opovrhovať niekým, niečím  ( Ty si minister, veľký káder. Ale ja ťa j-m.) Tatarka 
                                                     („Á, j-m taký život,“ hundral, pretože Jožko už zasnene vytáčal číslo) Šimečka 
                                                     (j-b na ňu, nájdeš si inú; na tak prémie im môžem j.; môžem to j.) 
                                                7. (čo) kaziť, zle vykonávať   (Pekne j-š tú výslovnosť!)
                                                8. nadávka, otca tvojho, bisťu   (J-m ti dušu). (Ešte, ešte, bože, dosadni, j-m ti, koza, ceckatá, tesná) Tatarka
                                                    * j-li to Rusi - nech to čert (parom) berie   opak k 1-7 jebávať
                                                    zjemn. k 1-7 trtkať 
                                                              zjem. opak. k 1  trtkávať
                                                              zjem. k 1,2,3,7  mrdať
                                                              opak. k 1,7  mrdávať
jebať sa                                  1. (o čo i bezpredm.) robiť drahoty, vzpierať sa  (Čo sa j.š, keď si spravodlivý?
                                               2. (v čom, s čím) strácať čas, moriť sa, blúdiť  (J-li sme sa v lese vyše dve hodiny .J-l som sa s tým príkladom vyše dva dni.)
                                               3. ísť   (J-li sa po trati.)
                                                              zjemn. k 1,2 trtkať sa
jebať si                                       škrabať si     (Bude to dobré, len si to nesmieš j..) 
                                                              zjemn. trtkať si 
jebnúť, -e, -ú, -bol  dk.          1. padnúť, klesnúť na zem   (J-l do priekopy.)
                                              2. (komu) stratiť rozum, zblázniť sa    (Jemu asi j-lo, keď tak vyvreskuje.)
                                              3. (koho, čo) hodiť, položiť, dať, pridať      (J-ni tam trocha papriky, nech je to ostré. J-lo ho o zem.)
                                              4. (do koho, do čoho)  vraziť    (Keď sa vracal domov, zbadal Jana, nechcel doňho j., a tak j-l do stĺpa.)
                                              5. (komu) udrieť, vraziť jednu (Takú mu j-l, že mu stena j-la druhú.)
                                                   zjemn. ku 3,5  mrdnúť 
jebnúť sa                               1. (po čom i do čoho) udrieť sa   (J-l sa do nohy sekerou. J-l sa po prste kladivom.)
                                              2. (do čoho)  hodiť sa    (J-l som sa do postele.)
                                                               zjemn. k 1  mrdnúť sa 
jebnúť si                                1. udrieť si    (J-l si lakeť.)
                                              2. dať si, dopriať si   (J-l si pol deci.)      zjemn.  mrdnúť si
jebo, -a, mn.č. -ovia, m.          1. ten, kto je jebnutý     (Čudujem sa, ako mohli zveriť takú funkciu takému j-ovi.)
                                              2. ten, ktorý sa jebe  (Je to strašný j., všetko mu veľmi dlho trvá.)
jebko, -a                                     m.zdrob. k 1 : hlupáčik, truľko,
                                                   zjemn.  trtko, -a  m.
jebung  nespr.                          pozri: pojeb

K
kokot I.-a, mn.č. -i/-y m.           1. pohlavný úd   (K. a piča majú vlastný rozum.)
                                                2. hlupák, darebák, odroň, chuj  (Ja som mu veril! Ja, starý k.!) Mikloško
kokot II. cit. i čast.                    1. hrubý zápor, nie (Myslí si, že zaňho budem robiť – konský k.!)
                                                2. nič     (K. vieš, k. si videl, k. spravíš. Čo vidíš ? K.)
                                                3. oslovenie, zvolanie, človeče   (Ty k.! Vieš, ty k., kto napísal Hájnikovu ženu?)
                                                4. ejha, doparoma, v ot. naozaj?, fakt?  (A zrazu tam stála celá holá ... K.! Neverím!)
kokotský                                  hlúpy, stupídny     (Viedol neobyčajne k-é reči. Je to veľmi k-á zákruta, ľahko sa tam vyjebeš.)
kokotina, -y, -tín  ž.                  1.  pletka, haraburdie, nezmysel (oproti pičovine viac duchovnej ako materiálnej povahy   (Nech robí, čo robí, stále myslím iba na k-y. Pľúca mi ničí nikotín a fúra iných k-ín.)
                                                 2.  nerozumný čin, hlúposť (Veru, veru, vyviedol si peknú k-u, môže ťa to stáť kariéru.)
                                                    * nerob k-y - nerob drahoty, neblázni
kotón, -a m.                               mužský  gumový ochranný prostriedok proti oplodneniu al. 
                                                 pohlavnej nákaze; frcguma
krámy, -ov,  m. pomn.                pravidelné krvácanie z rodidiel u žien; menštruácia  (Zase je to v riti, k. prišli.) Šimečka
kujebák, -a  m.                         človek, zdatný v milovaní (Dostal ich všetky do postele, k. jeden.)
kurevník, -a zastar.
 i kurváč, -a, m                               1. smilník, nehanebník; hrubá nadávka záletnému mužovi                                     (Pripravil ju o nevinnosť, k. jeden!
                                                 2. figliar, prefíkanec   (Ten váš Jožko, to je teda pekný k., na toho si treba dávať pozor!)
kurevstvo, -a, -stiev nár. 
  i kurváčina, -y, -ín  ž.               1. nehanebný, odporný skutok   (Viem pochopiť všeličo, ale napísať také čosi do novín, to už je veru k.)
                                                2. niečo zlé, nepríjemné, pľuhavstvo   (Neviem, kde som sa mohol tým k-om nakaziť!)
kurva I. -y, -riev  ž.               1. ľahká žena, prostitútka     (Čistý môže byť len ten, kto už zhrešil a kajal sa a najvernejšiu ženu treba hľadať medzi hriešnicami, ktoré tí, čo sa cítime nimi urazení a ponížení, nazývame k-ami.) Ursiny
                                                            pren. hrubá nadávka záletnej žene (Ty si moja ruská k.!) Tatarka
2.	 darebák, podliak (mužského aj ženského rodu)   (Aký je rozdiel medzi prostitútkou a k-ou? Prostitútka je povolanie, k. charak-ter.) Kalina
                                                3. prefíkanec  (mužského aj ženského rodu)   (To je veľká k., toho neojebeš.)
 * k. vyjebaná - poriadna k., darebák všetkými masťami mastený
 * načo sú ti tie k-y - načo je ti to haraburdie
 * skurvysyn - darebák, sviniar 
 zdrob. kurvička, kurevský príd. odporný, hnusný  (Je už načase, aby zrušili tie k-é predpisy.)
kurva II. prísl.                          výrazne zosilňuje výraz ku ktorému patrí; značne, veľmi 
* k. chlap - vytrvalý, odolný, prefíkaný; húžva
kurva III. cit.                           1.  zahrešenie; doparoma, bisťu    (K. im, - zareval Špinavec, - tí šlapú.) Kolenič      ( .. - k. aj s komisiami, aj tak ma vyrazia ..) Kolenič  (K., pomknite sa trochu!)
                                               2. vložka, vsuvka v reči (oddeľuje sa čiarkou)
                                    (Tak mu k., hovorím, že, k., aby doniesol tú dosku, k..)
kurviť, -í, -ia ndk.                       1. (koho) zneucťovať ženu  (A nás budete k., aby sme mohli uživiť svoje deti?) Kráľ
                                               2.  (čo) zle vykonávať, kaziť  (Koľko som ťa to učil - a stále to k.!)
kurviť sa                                  1.  prostituovať, predávať sa  (K-la sa za polievku a pivo.) 
                                                   (pren. K-l sa, aby ho spravili zaslúžilým umelcom.)
                                               2.  kaziť sa (Tou jazdou po výmoľoch sa auto čoraz viac a viac k-í.)

M
mrd  I., -a  m.                          zálet, jebačka      (Bol to dobrý mrd.)
mrd II., cit.                             1. buch, bác; jeb    (M.! a už ležal na zemi.)
                                              2. vyjadruje pomykávanie, potrhávanie, šklbanie     (M. sem, m. tam - jej zadok upútal všetkých chlapov na námestí.)
mrdačka, -y  ž.                        pozri: jebačka
mrdať, -á, -ajú  ndk.              1. mykať, potrhávať, pošklbávať  (m. plecom, fúzami; m. chvostom)
                                              2. pozri: jebať
mrdnúť, -ne, -nú, -dol dk.      1. myknúť, trhnúť, šklbnúť  (m. plecom, m. chvostom)
mrňa, -e  ž.                             pozri: piča

N
nadrbanec  nespr.                     pozri: najebanec
nadrbať  nespr.                         pozri: namrdať, natrtkať, najebať
nagrcať, -ia, -ajú   dk.              naplniť vracaním  (n-l do umývadla)
najebanec, -nca  m.                 opitý človek, opilec
najebať, -e, -ú  dk.                 1. (čo) nahádzať, vložiť      (N-b všetky tie pičoviny do jamy.)
                                               2. (koho) nahnevať, nazlostiť     (Dávaj si na mňa pozor – aby si ma nen-l.!)
    ndk. najebávať, -a, -ajú
najebať sa                              1. opiť sa  (N-l sa ako sirota.)
                                              2. vojsť, natlačiť sa   (n-lo sa ich tam dvesto; natlačilo sa ich tam dvesto)
    ndk. najebávať sa;  zjemn. natrtkať sa; zjem. k 1  namrdať sa
najebnúť, -e, -ú, -bol  dk.      naštartovať  (Nepodarilo sa mi n. motorku.)
namrdať, -á, -ajú  dk.              pozri: najebať
napičovať, -uje, -ujú  dk.        natárať  (n-l o tebe kopu nehorázností)
naprdieť, -í, -ia, -el  dk.        vyplniť plynmi z konečníka  (Chlapci - dobre ste tu n-li: vzduch je  tu na jednotku.)
nasrať, -serie, -serú  
rozk. naser  dk.                         1. vypustiť niekam výkaly  (n-li do klavíra)
                                               2. (koho) nahnevať, nazlostiť(mňa tak ľahko nen-š  ndk. ku 2  nasierať
nasrať sa (na koho, na čo i ku 2)   nahnevať sa, nazlostiť sa  ndk. nasierať sa
našťať,-ští,-štia rozk. našti dk.  vypustiť niekam moč (napr. do umývadla)
natrtkať, -á, -ajú  dk.                pozri: najebať
nedomrdok, -dka,
     mn.č. -ovia nár.                        nedôchodča, nedorastok, nedostatočne vyvinutý, zakrpatený,   nedorastený tvor     (Bol to taký n., nikdy z neho nič poriadne nebolo.) Moravčík

O
objebať, -e, -ú,  dk.                 1. (čo, čím) obložiť, obhádzať (o. zadnú stenu vápnom)
                                               2. (čo) obtrhať, obrúbať, obrezať, oblámať  (o. konáre od kmeňa)
objebávať, -a, -ajú                 1. ndkk. k 1,2  obťažovať, obšmietať sa (Nedal jej pokoj, stále ju o-l.)
objebávač, -a  m.                    ten, čo obťažuje  (Bol to taký o., každá žena sa mu radšej vyhla.)
obsrať, -serie, -serú
     rozk. obser dk.                     (čo) pošpiniť dookola výkalmi  ndk.  obsierať, -a, -ajú
obšťať, -ští, -štia 
   rozk. obšti  dk.                       (čo) vypustiť na niečo moč, pomočiť  ndk.  obštiavať
odjebať, -e, -ú, -bal  dk.         1. (čo) stratiť, dať preč  (Budete si musieť spomenúť, kde ste o-li ten guľomet.)
                                              2. (čo) odhodiť   (O-b tú klobásu, veď vidíš, že je zelená!)
                                              3. (čo) odraziť, odtrhnúť (.... sa chodí po vodu, až sa ucho o-e.)
                                                 4. (koho, čo) zlikvidovať, odstrániť, zabiť  (O-li ho dobre mierenou ranou.)
                                                           ndk. odjebávať, -a, -ajú   odjebať sa  (o-li sa na aute preč)
odjebávač, -a  m.                    ten, kto odjebáva, denunciant, likvidátor, odstreľovač (Preslávil sa  ako najväčší o. v okrese, nikto si pred ním nemohol byť istý.)
odjebnúť, -e, -ú, -bol  dk.       1. (čo) odhodiť (o-l granát čo najďalej od seba)
                                              2. (čo) odraziť, odtrhnúť (na jed raz)  (Jebol stoličkou o zem tak, že jej o-l nohu.)
                                              3. (koho, čo) zlikvidovať, odstrániť, zabiť (o-l ho prvým zásahom)
  odjebnúť sa                           zabiť sa, spáchať samovraždu (o-l sa vlastným revolverom)
odjebok i podjebok,
výjebok, -bka  m.                   pankhart  (Stál pro nej taký o., ešte mu mlieko po brade tieklo.)
odrb   nespr.                                 pozri: ojeb
odrbať  nespr.                        pozri: omrdať, ojebať
ogrcať, -ia, -ajú  dk.               znečistiť vracaním
                                                        ndk.  ogrciavať, ogrciavať sa
ogrcať sa                               znečistiť sa vracaním   (Keby sa len o-l, ale aj mňa ogrcal!)
ojeb, -u  m.                            1. úskok  (Dávaj si pozor, to čo na teba chystá je určite o.)
                                             2. šikovný postup založený často na klamstve, trik  (Ide o osvedčený reklamný o.)
                                             3. zručný kúsok eskamotéra    (Poznáš ten o. s tými zápalkami?)
                                             4. hlavolam    (Veru som sa natrápila, kým som ten o. rozlúštila.)
ojebať, -e, -ú, -al  dk.            1. (koho, čo) oklamať, podviesť   (Hovor si čo chceš, mňa neo-š.)
                                             2. (čo) minúť  (O-l tam toľko peňazí, čo nezarobí ani za pol roka.)
                                             3. (čo) obúchať, otĺcť  (Najprv nám kázali tú stenu objebať, omietkou a potom sme ju museli o. dolu.)
                                                             ndk. ojebávať, -a, -ajú;  zjemn. omrdať 
ojebať sa                               1. (čím i bezpredm.)  oklamať sa, sám seba dobehnúť, uveriť nesprávnej informácií vo svoj vlastný neprospech  (Nechal som sa o. jeho solídnym výzorom.)
                                              2. (od čoho i bezpredm.)  prášiť sa, obúchať sa  (O-l sa od snehu.)
    ndk. ojebávať sa 
    zjemn. omrdať sa
ojebávač, -a  m.                     klamár, podvodník  
omrdať, -á, -ajú  dk.               pozri: ojebať
osrať, oserie, 
oserú  rozk  oser  dk.               1. vypustiť na niečo výkaly, pošpiniť niečo výkalmi  (Muchy o-li obraz.) 
                                              2. (koho) dostať, podviesť, oklamať  (O-la ho a ani to nespozoroval.) 
                                                   ndk. osierať, -a, -ajú 
                                               * môžeš byť osratý  -  nechýbaš mi, nepotrebujem ťa
                                               * o-m ťa  -  nie, neurobím to
osrať sa                                 1. pošpiniť sa výkalmi
                                              2. oklamať sa, dobehnúť sám seba  (S tým znížením cien som sa pekne o-l.)
        ndk. osierať sa
ošťať, -í, -ia  rozk ošti             (koho, čo) vypustiť moč na niekoho, na niečo  ndk. oštiavať
ošťať sa                                  vypustiť moč na seba  ndk. oštiavať sa 

P
piča  I. –e, píč  ž.                    1. ženské prirodzenie  (Pochodil som Trenčín, Bytču, nevidel som takú p-u, ako jedna dievka mala; prasce do nej zatvárala.) Minárik  (A vtedy kokot môj s rozmachom horských orlov s úžasnou istotou otvoril stehien bránu a vrazil do p-e a prerazil jej blanu.) Cavaliere
                                                              pren.  kosoštvorcový symbol (s čiarkou uprostred); romboid
                                              2. diera, zapadákov  (Tá chalupa leží v takej p-i, že si to ani nevieš predstaviť.)
                                              3. hlupaňa, sprostaňa, arogantná žena („To Marika, tá p. sprostá,“ odvetila Jana.)  
                                              4. recesia, žart  (Takú p-u sme už dávno nezažili.)
* ty si strašná p. (mužovi) - si ty ale pekný kvietok, pekný    darebák
* ty si strašná p. (žene) - veľmi silná nadávka
* rob si p-u z plasteliny - rob si žarty z niekoho iného
* zavri p-u, drž p-u - drž zobák
pička, -y, zdrob. k 1
pizda, -y,  ž. nár.; zjemn. k 1,3
puča, fuňa  zjemn. nár. k 1         mrňa, pičný  príd. k 1 (pičný chlp)
pičovský  príd.                        hlúpy, nezmyselný   (Rozbíjať prázdne fľaše je veru p-á zábava.)
piča  II. zám.,prísl.,čast. I cit        1. hrubý zápor, nie (ale p-u – ale nevrav)                                                            (Pôjdeš pre vodu? P-u!)
                                                 2. veľmi málo, nič  (P-i si skúsil, chlapče. Ešte p-u spravil a už má plno rečí.)
                                                 3. nič    (Čo je v tej stole? P.!)
                                                 4. plná p. – mnoho     (Mal plnú p-u sľubov a skutky žiadne.)
                                                 5. do p-e! – nadávka vyjadrujúca rozhorčenie alebo údiv, príp. oboje; bisťu, doparoma, ejha tiež neutrálna vyplňujúca fráza  (Keby som mohol ísť domov, do p-e, šalel by som.) Brezina   (Do p–e, tak bude sa tu niečo hýbať? Do p-e, to by som o ňom nikdy nepovedal! Do p-e, padáme!)
                                                                zjem.  do fune
                                                  * ale p-u – ale nevrav  (Ale p-u: naozaj je to pravda?)
                                                  * mať po p-i - prehrať
                                                  * mať v p-i  i u p-i – nezaujímať sa, opovrhovať niečím, niekým (Ani sa nehnem; mám v p-i jeho i celé jeho kasárne!
                                                  * na p-u – na nič, zle  (Rádio je p-u, nedá sa na ňom nič chytiť. Ten príklad máš (vyriešený) na p-u.)
                                                   * pre p-u – pre nič-za nič
                                                      (Prečo sme tu strávili deň? Pre p-u. je to v p-i – je to prehraté, stratené  (Je to v p-i, motory prestali fungovať.)
                                                   * je to je v p-i  - je to prehraté, stratené
                                                   * to je v p-i! – to je skvelé
                                                   * po p-i front – skvelé, úžasné
pičiak, -a,  m.                              darebák, odroň, pankhart; zmrd (Bol to taký malý p. smradľavý.)
pičovať, -ue, -ujú  ndk.                1. (o čom i bezpredm.)  hovoriť, tárať, mať zbytočné poznámky          (Čo toľko p-š, radšej keby si niečo robil!
                                                     * nep-j – nemaj zbytočné pripomienky
                                                     * čo p-e? – čo hovorí
                                                   2. (na koho, na čo) nadávať  opak. pičovávať
                                                     *  pičovať si - hovoriť si sám k sebe  (Čosi si p-l pod nos, ale ja som nerozumel nič.)
pičovanie, -ia, -í  s.                      1. táranie
      2. nadávanie
      3. zbytočné poznámky
pičovina, -y, -vín  ž.                     1. pletka, haraburda, zbytočnosť (oproti kokotine je p. viac materiálnej povahy);   (V novinách je plno kokotín a garáž mám plnú p-ín.)
                                                    2. nerozumný čin, hlúposť   (Vyviedol si peknú p-u, budeš mať prolémy.)
pičung   nespr.                              pozri: pičovanie
podjebať, -e, -ú, -bol  dk.            (čo) podryť (porušiť rytím)  (voda p-la breh);
                                                                pren. p. autoritu - podryť autoritu
                                                     ndk. podjebávať
podjebnúť, -e, -ú, -bol  dk.         1. (čo) podložiť, podstrčiť  (P-ni pod tú nohu dačo, nech sa ten stôl už nekýve.)
                                                   2. (čo) podraziť (topánku)  (p-l mu pravý opätok)
                                                   3. (koho, čo) podraziť (zvaliť nárazom) i pren. uškodiť niekomu, zákerne ho znemožniť   (P-l mu nohu, keď dával najmenej pozor. Nespoliehaj sa naňho, uvidí, že ťa p-ne.)
podjebok  nespr.                        pozri: odjebok
podojebávať, -a, -ajú 
     dk. distrib. ku                          pozri : dojebať;
                                                 1. (čo) pozatĺkať, popribíjať (Treba všetky klince dobre p., lebo si niekto na niektorom roztrhne nohavice.)
                                                 2. (koho, čo) pozabíjať, podorážať  (Veru, chceli sa rozutekať, potvory, ale ja som ich všetky p-l; to by mi len chýbalo, aby sa mi tu znova rozmnožili!)
podpičník, -a  m.                      ženská menštruačná vložka (Váľali sa tam použité p-y.)
podrb  nespr.                             pozri: pojeb
podrbať  nespr.                          pozri: potrtkať, pomrdať, pojebať
pogrcať, -ia, -ajú   dk.              znečistiť dávením, vracaním   
                                                   * pogrcať sa  - povracať sa  (Nepi toľko, lebo sa p-iaš.)
                                                               ndk.  pogrciavať sa
pojeb, -u  m.                             pokarhanie, vyhrešenie  (Počkaj, až sa vráti šéf, to bude p.)
pojebaný  príd.                        1. pokazený   (Hodinky sú p-é.)
                                                2. hnusný, zlý, otravný, skazený (p. život)   Kedy už prestane to  p-é slnko svietiť?)
zjemn.  pomrdaný, potrtkaný
pojebať, -e, -ú   dk.                   1. (koho) pomilovať, vykonať súlož; pokefovať, prevaliť, prekotiť, pretiahnuť, nabodnúť, napichať, vyšúchať, vydrať
                                                      (P-l ju a potom sa na ňu vyjebal.)
                                                  2. (čo) pokaziť   (Tak pekne začal a tak to p-l.)
                                                  3. (koho) pokarhať, vyhrešiť (p-l ich za včerajšok)
4.	(koho, čo)  pobiť, zmlátiť  (Nafilmujem film, že chlapec pobil a p-l rotu Nemcov.) Tatarka 
      zjemn. k 1, 3 pomrdať;  
       zjemn. k 1,2  potrtkať
                                                   pojebať sa – pokaziť sa (prestať fungovať), zjemn.  potrtkať sa
pomrdaný  príd.                          pozri: pojebaný
pomrdať, -á, -ajú  dk.                  pozri: pojebať
ponadrbávať  nespr.                    pozri: ponajebávať
ponajebávať sa, -a, -ajú  
                    dk. distrib. ku            pozri: najebať sa; poopíjať sa
                                                  (Neviete nič iné, len sa každý večer na vychádzkach p. a potom porušovať predpisy.)
poobjebávať, -a, -ajú   dk. (čo) 
                   distrib. k              pozri: objebať, poobtŕhať, poobsekávať   (Jeho prácou bolo p. každému stromu haluze, aby ho mohli pohoniči stiahnuť do doliny.)
poodjebávať, -a, -ajú  dk. (čo) 
                  distrib. k                    pozri: odjebať                        
                                                  1. poodsekávať, poodtŕhať   (Mal taký zvyk, že každej muche, kým ju rozpučil, najprv p-l všetky nožičky.)
                                                  2. (čo)  poodhadzovať, postrácať  (Na ústupe mnohí p-li všetko možné, dokonca aj jedlo.)
                                                  3. (koho)  pozabíjať, postrieľať  (Vždy keď sa opil, vytiahol pištoľ a vyhrážal sa, že všetkých p-a.)
                                                   zjem. k 1,2  poodmrdávať
poodmrdávať, -a, -ajú  dk.         pozri: poodjebávať
poogrciavať, -a, -ajú  
       dk. (koho, čo) distrib. k            pozri: ogrcať, znečistiť dávením  (Budete to musieť najprv dať všetko vydezinfikovať – opilci to tam riadne p-li.)
pooštiavať, -a, -ajú 
       dk. (koho, čo) distrib. k            obšťať, znečistiť močením (Ak sa pes spáva tak, akoby chcel p. všetky kríky, obrubníky, múriky a podobne, znamená to, že si značkuje revír.)
popičovať, -uje, -ujú 
       dk. (o kom, o čom i bezpredm.)   potárať  (Nevieš si ani predstaviť, čo všetko o tebe p-l.)
popičovať si                              1. (na čo i bezpredm.) ponadávať, pohundrať  (Trochu si p-ú a potom zase budú poslúchať.)
                                                  2. (o čom i bezpredm.) poklebetiť, potárať, pohovoriť  (P-li sme si trošku, aby nám lepšie prešiel čas.)
popodjebávať, -a, -ajú 
       dk.distrib. k                                 pozri: podjebať
                                                  1. (čo)  popodrážať (topánky)   (Odniesol všetky čižmy k šustrovi, aby ich p-l.)
                                                  2. (čo) podložiť, podstrčiť     (Povedz mu, aby p-l podložky pod kvetináče, nezostanú potom pod nimi fľaky.)
popredrbávať   nespr.                 pozri: poprejebávať, popremrdávať
poprejebávať, -a, -ajú  
        dk. (čo) distrib. ku                     pozri: prejebať; preraziť, prevŕtať  (Nepodarilo sa nám p. všetky diery - niečo ešte bude treba prejebať zajtra.)
                                                             zjemn. popremrdávať
popremrdávať, -a, -ajú  dk.        pozri: poprejebávať
poprijebávať, -a, -ajú  
        dk. (čo) distrib. ku                  pozri: prijebať; popribíjať (Všetky lišty p-l troma aj viacerými klincami.)
porozdrbávať  nespr.                   pozri: porozjebávať, porozmrdávať
porozjebávať, -a, -ajú 
        dk. (čo) distrib. k                    rozjebať,; porozbíjať  (Vždy, keď dostali nový riad, stihli o v rekordnom čase p.)  
                                                   zjemn. porozmrdávať
porozmrdávať, -a, -ajú, -ali       pozri: porozjebávať
posran, -a, i posranec, -nca m.    nadávka bojazlivému, zbabelému človeku; bojko  (No ba. Z frontu budem utekať, aby o mne rozprávali ako o p.) Karvaš  (Si poslanec, alebo p.?)
posrať, -serie, -serú
            rozk. poser dk.                1. (čo) pošpiniť výkalmi (P-l celú perinu.)
                                                 2. pokaziť  (... a ja som vedel, že som voľačo p-l.) Kolenič
* p- to -  nevyšlo mu to, pokazil to
* p-l si to - nevyšlo ti to, pokazil si to 
* má sa posraným navrch - má sa zle
posrať sa, -serie, -serú             1. vypustiť nevdojak, nechtiac výkaly (Keď sa p-l, tak sme ho umyli v studenej vode.)
                                                 2. chovať sa zbabelo  (Keď mu trochu pohrozili, p-l sa a všetko podpísal.)
                                                 3. pokaziť sa  (Sadol si, zobral cigaretu a povedal, že všetko sa p-lo...) Kolenič
    ndk. posierať sa  i posrávať sa
pošťať, -ští, -štia  rozk  pošti  
    dk. (čo)                                    znečistiť močom, pomočiť, ošťať
                                                  * pošťať sa - nechtiac vypustiť moč, pomočiť sa
     ndk. poštiavať sa
potrtkaný  príd.                          pozri: pojebaný
potrtkať, -á, -ajú  dk.                 pozri: pojebať
poujebávať, -a, -ajú 
     dk.(čo) distrib. k                       pozri: ujebať; poutŕhať, poodrážať  (Hrnčeky majú p-né uchá.)
                                                  poujebávať sa - poodrážať sa, odpadnúť  (Nehovorte mi, že tie uchá sa p-li: vy ste ich p-li.)
povjebávať, -a, -ajú  
     dk. (čo) distrib. ku                    pozri: vjebať; povrážať  (P-li koly do zeme.)
povydrbávať  nespr.                   pozri: povyjebávať, povymrdávať
povyjebávať, -a, -ajú  
     dk. distrib. ku                          pozri: vyjebať
                                                 1. (čo) povyrážať
                                                 2. (koho) povyhadzovať  (Pôjdeme p. hostí z lokálu.)
                                                                  zjemn.  povymrdávať
povymrdávať, -a, -ajú  dk.         pozri: povyjebávať
pozadrbávať  nespr.                   pozri: pozajebávať
pozajebávať, -a, -ajú, -ali 
      distrib. ku                              pozri: zajebať
1.	(čo) pozarážať    (Už som všetky kliny p-l; nemáš ešte nejaké?)
                                                 2.  (čo) poschovávať    (Súčiastky sme našli p-né na
                                                      najnemožnejších miestach.)
                                                   pozajebávať sa – poukrývať sa (najmä pred povinnosťami)
pozasierať, -a, -ajú    
   dk. (čo) distrib. ku                      pozri  zasrať; pošpiniť výkalmi  pren.  znečistiť  (Podarilo sa mu svojimi básničkami p. väčšinu časopisov.)
pozjebávať, -a, -ajú 
      dk. (čo) distrib. ku                   pozri: zjebať, pozhadzovať, pozrážať  (Poď sa rýchlo pozrieť, v záhrade voľakto p-l všetkým trpaslíkom hlavy.)
prcguma  pozri: frcguma
prča, -e,  ž.                                žart, žartovná príhoda; humor, recesia  (P., alebo recesia čiže ventil ducha.)  Ferko
prd I. -u,  m.                            1. vypustenie plynu z konečníka, prdnutie  (Keď máš vypustiť p., dbaj na to, aby sa to obišlo bez nepríjemného zvuku.)
                                                2. plyn, vypustený z konečníka  (Otvor okno, nebudem tu voňať tvoje p-y.)
prd  II.  cit. i čast.                     1. hrubý prejav silného záporu; nie
                                                2. nič (Vedel p. a my tiež.)
                                             * na p. - nanič
                                                3. prejav úžasu                   
                                                   * ale p. - ale nehovor
                                                4. napodobňuje zvuk pri prdnutí  (Večer na izbe: zľava - p., sprava - p., - vidno, že na obed bola hrachová kaša.)
prdel  nespr.                             riť
prdieť, -í, -ia  ndk.                   vypúšťať plyny z konečníka
                                                             zdrob. prdkať, -á, -ajú  ndk.
prdnúť, -ne, -nú, -dol  dk.       vypustiť plyn z konečníka  
                                                * p. na dosku - zomrieť
predrbať  nespr.                       pozri: pretrkať, premrdať, prejebať
predrbnúť  nespr.                     pozri: premrdnúť, prejebnúť
prejebať, -e, -ú  dk.                 1. (čo) stráviť čas súložením, presúložiť, prekefovať  (P-li spolu celú noc a vyskúšali pritom všetky polohy.)
                                               2. (čo) stratiť čas, stráviť   (P-l s ňou celý večer a aj tak si neza-jebal.) 
                                               3. (čo) minúť, prepiť  (P-l všetky peniaze s kurvami.)
                                                   4. (čo) preraziť, prevŕtať  (Túto dosku treba p. v strede.) 
                                                      zjemn. k 1,2,3  pretrtkať, premrdať 
                                                  opak. prejebávať
prejebať sa                            1. preraziť sa, preniknúť    (P-l som sa s tatrovkou až do obývačky.)
                                               2. prejsť, presunúť sa     (P-li sme sa druhý koniec doliny.)
prejebnúť, -e, -ú, -bol  dk.     1. (čo) preraziť, prevŕtať  (Dávaj pozor, aby si ten plech nep-l.)
                                                  2.(čo) prehodiť, preniesť, preložiť  (Ten piesok by bolo treba p. za plot.)  
                                                  zjemn. ku 2  premrdnúť
premrdať, -á, -ajú  dk.            pozri: prejebať
premrdnúť, -ne, -nú,-dli  dk.  pozri: prejebnúť
prepičovať, -uje, -ujú  dk.       (čo)  pretárať, preklebetiť  (P-li ste už tri hodiny; čo keby ste teraz, pre zmenu, išli niečo robiť?)
presrať, -serie, -serú  dk.        1. (čo) stráviť sraním (P-l na záchode dve hodiny.)
                                               2. (čo) prepásť (Raz p-ie aj svoju vlastnú smrť ...) Kolenič    
                                               3. pokaziť si meno  (U starého si si to už p-l.)
                                               4. minúť  (P-l všetky peniaze na športke)  Kolenič
prešťať, -ští, -štia  dk.             1. (čo) všetko znečistiť močom
                                               2. (koho) pretromfnúť  (Ja vás chlapci, ešte všetkých p-m.)
                                                * prešťať sa  - znečistiť sa močom
pretrtkať, -á, -ajú  dk.              pozri: prejebať
prietrtky, -ov,  s. pomn.            zálety   (Zase bol celú noc na p-och.)
pridrbať  nespr.                        pozri: pritrtkať, prijebať
pridrbnúť  nespr.                       pozri: primrdnúť, prijebnúť
prijebať, -e, -ú  dk.                 1. (čo)  pripevniť, priraziť   (Tú nástenku treba pevne p., aby držala.)
                                              2. (čo) pridať  (Treba tam p. ešte trochu korenia.)
                                              3. (komu) udrieť, vraziť (Mal chujovské reči, tak sme mu jednu p-li.)
                                                         zjemn. k 1  pritrtkať 
prijebať sa                             1. (čím) pripiť sa, podnapiť sa   (P-l sa troma poldecákmi.)
                                              2. pristaviť, priraziť   (Kameň sa doluje tak: vyjebú sa diery, vjebe sa tam dynamit, potom to jebne, zjebe sa dolu, p-ú sa k tomu autá a odjebe sa to do piče.)
                                              3.prísť (P-l sa tam aj s kamarátmi.)
                                                         zjemn. k 2,3  pritrtkať sa  
                                               ndk.  prijebávať sa
prijebnúť, -e, -ú, -bol  dk.       1. (čo) priraziť  (P-l dvere.)
                                              2. (čo) pridať  ( P-ni do miešačky trochu cementu.)
                                              3. (čo) pripevniť   (P-l plagát na stenu štyrmi klincami.)
                                                         zjemn. k 1,3   primrdnúť 
                                              prijebnúť sa  - pritlačiť sa    (P-l sa k stene.)

primrdnúť sa,-ne,-nú,-dol  dk.  pozri prijebnúť
primeros, -a  mn.č. -y  m.pôv.     značka prezervatívu,  pren.  prezervatív, kondóm; frcguma, kotón
pritrtkať, -á, -ajú  dk.                pozri: prijebať
puča, -e,  ž.                               pozri: piča

R
riť   I.  -ti  ž.                          1. zadok, konečník
                                             2. zastrčené, nie príjemné miesto, zapadákov   (Už sme chceli ísť niekam do r-i ...) Kolenič
                                             ritka, -y, -tiek   ž. zdrob. k 1. zjemn. fam.
riť II.  cit. i čast.                    1. málo, nič   („Ahoj. Čo je nové?“ „Ale r.. Mama je v nemocnici.)   
                                                * na r. – na nič
                                            2. prejav pochybnosti  (Ale r. – to predsa nemôže byť pravda.)
                                      3. nadávka; bisťu, doparoma  (do r-i)
                                            4. je to v r-i – je to prehrané, stratené  
rozdrbať  nespr.                    pozri: roztrtkať, rozmrdať, rozjebať
rozdrbnúť  nespr.                  pozri: rozjebnúť
rozjebať, -e, -ú   dk.                (čo)  rozbiť (obyč. postupne) (Keď si r-l lampu, kúpiš novú.)
                                               zjemn. roztrtkať, rozmrdať 
                                                ndk. rozjebávať
rozjebať sa  dk.                     1. (o čo i bezpredm.)  rozbiť sa  (R-l sa o skalu.)
                                             2. rozsúložiť sa    (Na jeseň som sa tak r-l, že máloktorá kurva v mestečku mi odolala.)
                                                zjemn. roztrtkať sa, rozmrdať sa
rozjebnúť,-e,-ú,-bol  dk.        (čo)  rozbiť (obyčajne naraz)   (Rozbil mu hlavu.)
rozjebnúť sa                          rozbiť sa
rozmrdať,-á,-ajú,-al  dk.        pozri: rozjebať
rozosrať sa,-serie,-serú dk.   1. zahĺbiť sa v sraní, začať dlho a mohutne srať  (Voľajako si sa r-l,    už tam sedíš tri štvrte hodiny!)
                                              2. rozpadnúť sa  (Stolička sa úplne r-la.)
rozprdieť sa,-í,-ia,-deli  dk.   začať intenzívne prdieť  (Voľajako ste sa po tom čerstvom chlebe
                                              r-li, chlapci.)
roztrtkať, -á, -ajú  dk.            pozri: rozjebať

S
skokotený  príd.                     ohlúpnutý, osprostený  (Bol z nej celý s., mohla s ním robiť čo chcela.)
skurviť, -í, -ia   dk.                 1. (koho) urobiť tehotnou slobodnú alebo cudziu ženu, morálne pokaziť  /urobil z nej kurvu/   
                                              2. (čo) skaziť, pokaziť   (Čo môžeš, to urvi, čo nemôžeš, to s-i.)
skurviť sa                              1. stať sa prostitútkou
                                        2. mať dieťa za slobodna alebo s cudzím mužom
                                        3. pokaziť sa, skaziť sa /počasie sa s-lo/
skurvený  príd.                      1. s-á žena - zvedená, majúca nemanželské dieťa
                                              2. (všeob.) zlý, hnusný, pokazený
sráč, -a,  m.                             1. hrubá nadávka zbabelému, neobratnému človekovi, slabochovi
                                               2. zastar. záchod  (S. idem obzrieť, páni. To je najdôležitejší podnik v tomto ústave)  Jašík
sračka, -y, -čiek  ž.               1. hnačka    (Už tri dni má s-u.)
riedka stolica (Rýpať sa v s-e nie je zrovna najpríjemnejšia
                                               zábava.)
sraľo, -a  mn.č.  -ovia  m.       slaboch, zbabelec   (Čo by som sa bál, nie som taký s. ako ty.)  Mináč
sranec, -nca  m. zastar.              výkal
sranina, -y  ž. kniž.                 novotvar, vznikol prekladom franc. merdre z diela A. Jarryho  Marenčin
srať, serie, serú rozk. ser ndk.  1. vykonávať veľkú telesnú potrebu
                                              2. (na niečo, na niekoho) nedbať, nestať o niečo, o niekoho  /s-m na teba ako na ploský kameň, s-r na to – nechaj to tak/
                                              3. hnevať, mrzieť   (Nes-r ma, lebo uvidíš.)
                                                        opak.  srávať
                                                        zdrob.  serkať, -á, -ajú
srať sa                            1. (s niečím)  zdĺhavo niečo robiť  (S-e sa s tým, ako keby bol za to platený.)
                                                  2. (s kým, s čím) zaoberať sa niekým, s niečím (S-e sa s ním, ako keby bol jeho príbuzný.) 
                                             3. (na koho, na čo) hnevať sa  (Čo sa s-š, nes-r sa!)
                                             4. (o čo i bezpredm.) robiť drahoty, vzpierať sa  /s-e sa o to svoje autíčko/
                                             5. zastar.  vystatovať sa
                                                       opak. srávať sa; serkať sa, serinkať sa  zdrob. k 1, 2
                                             /srať si to – utekať kade ľahšie, najkratšou možnou cestou/

Š
šťanec, -nca  m. zastar.         moč  pren.  hanlivé označenie pre nápoj; štiny
šťanka, -y, -iek  ž.                moč  pren. i nechutná tekutina  (V podchode to páchlo š-ou.)
šťať, -ští, štia  rozk.  šti  
    ndk. (čo, na čo i bezpredm.)   močiť,   opak.  štiavať
štiny, štín  ž. pomn.                hanlivé označenie nápoja  (Kedy už nám dáš piť poriadnu pijatiku a nie tieto š.?)

T
teplý I. príd.                         homosexuálny, homosexuálne orientovaný  (Hovorilo sa o ňom že je t., ale ja môžem potvrdiť opak.)
teplý II.  -ého  m.                 homosexuál  (Toho t-ho nechcem vo svojom lokále viac vidieť.)         fam. niž.hovor.  teploš
trt  cit. i čast.                         1. vyjadruje silný zápor, celkom nič (T. tebe, kriváň chromý!!) 
                                           2. napodobňuje zvuk pri vypustení plynu z konečníka (No, len si pekne uľav: t. ... a je to.)
trtkať, -á, -ajú  ndk.              pozri: jebať
trtnúť, -ne, -nú, -tli  dk.      1. vypustiť plyny z konečníka
                                           2. hodiť, položiť, dať; mrdnúť, jebnúť  /t-ni tam trochu rumu/
                                           3. udrieť vraziť; mrdnúť; jebnúť (Nasral ma tak, že som mu t-ol.)

U
udrbať  nespr.                       pozri: utrtkať, umrdať ujebať, 
udrbnúť  nespr.                    pozri: umrdnúť, ujebnúť
ujebať, -e, -ú  dk.               1. (koho) usúložiť   (U-la by ma k smrti, taká je to samica!)
                                           2. (čo i bezpredm.) vypustiť vetry s konečníka, prdnúť
                                               ndk. k 2  ujebávať, -a, -ajú
ujebávať sa                        1. usúložiť sa  (Nemá rozum: u-l by sa k smrti, keby mal s kým.)
                                          2. (od čoho i bezpredm.) popukať sa (od smiechu)  (Skoro sme sa u-li, keď jebol do vody.)
                                          3. (z čoho i bezpred.)  unaviť sa, zničiť sa, uštvať sa  /Z tej roboty sa dobre u-š./
                                          4. (z čoho i bezpredm.)  umárať sa (Skoro sa u-l od žiaľu.)
                                                     zjemn. k 1,2  utrtkať sa
                                                     zjemn, ku 2,4  umrdať sa 
ujebať si                             (čo) uliať si, odložiť si niečo nabok   (Treba si niečo u. na horšie časy.)
                                                    ndk. ujebávať si
ujebnúť, -e, -ú, -bol  dk.     1. (komu)  udrieť, vraziť
                                          2. (čomu)  uraziť  (Keď sa zátka nedá vyjebnúť, tak treba u. fľaši hrdlo.)  zjemn. ku 2   umrdnúť
umrdať, -á, -ajú,  dk.           pozri: ujebať
umrdnúť,-ne, -nú, -dl  dk.   pozri: ujebnúť
uprdnúť sa i si, 
    -ne, -nú, -dol  dk. nár.       prdnúť
usrať, -serie, -serú  dk.(čo)  vypustiť vetry, prdnúť
usrať si                               1. prdnúť si, uľaviť si
                                               2. (z koho, z čoho)  urobiť si žart, srandu (Dobre si z neho u-li v tom kabarete!)
usierať si, -a, -ajú               1.  ndk.k 1
                                           2. (z koho, z čoho) robiť si žarty, posmech  (Jeho životná filozofia je u. si zo všetkého a zo všetkých.)
utrtkať, -á, -ajú  dk.             pozri: ujebať

V
vjebať, -e, -ú  dk.                 (čo) vtlačiť, vraziť  (Treba tam v. kúdeľ, aby nekvapkala voda.)
vjebávať – vjebávať sa        natlačiť sa, vojsť (V-li sa všetci dnu.)
vjebnúť, -e, -ú, -bol  dk.       (čo) vraziť (naraz) /v-l zátku do fľaše/
vjebnúť sa                           vraziť sa, vliezť   /v-ni sa do stanu a spi./
vozdra, -y, -dier  ž.              tekutina, maz vylučovaný ženským resp. samičím prirodzením (... vtedy jej z rodidiel v hektickom kŕči vystrekovala sírovo-žltá v.)  Tatarka
vydrnkať, -á, -ajú  dk.          pozri: vyhoniť
vyfajčiť, -čí, -čia  dk.             (komu, čo i bezpredm.) ukojiť muža ústami  (Keby sa tak našiel niekto, kto by mi v-l!)
vygrcať,- ia, -ajú  dk.           (čo)  vyvracať, vydáviť, vylúčiť dávením    (Chcete, aby som v-l tie posledné droby ?)  Felix
vygrcať sa                           vyvrátiť požitú potravu
výgrcok, -cka  m.                vydávená potrava, grc  prenes.  darebák, pankhart, odjebok (Vynadali si do v-ov a pľuhavstiev.) Kolenčík
vyhoniť, -ní, -nia  
     dk. (koho, čo i bezpredm.)   ukojiť sa onániou, masturbáciou           (Ja na ženy seriem, v-m si ho a je to !)
vyjebanec, -nca, -nci  m.     chytrák, podliak, sviniar  (Chcel ma ojebať, v. jeden.)
vyjebaný  príd.                     1. prefíkaný, výmyselný (Never mu ani slovo, je nesmierne v.)
                                            2. hnusný, odporný, zlý, otravný (Kedy už prestanete hrať na tom v-om klavíri?)
                                            3. vyrazený, vyvŕtaný  (Povedz mi: sú už tie diery v-é?)
                                            * kurva, (piča, riť, kokot, chuj) v-á  - zosilňuje vyznenie nadávky
vyjebať, -e, -ú  dk.               1. (čo) získať súložením   (V-la svojmu mužovi postup.)
                                            2. (s kým) oklamať, podviesť   (V-li so mnou, tak je to.) Šimečka
                                            3. (čo) vyraziť, vyvŕtať (opakovane) /v. diery/
         ndk.  vyjebávať  
       zjemn. k 1  vytrtkať  
       zjemn. ku 2 vymrdať
vyjebať sa                           1. (na koho, na čo) opovrhnúť niekým, niečím, nechať tak niekoho, niečo   (V-l sa na ňu – a dobre spravil. V-b sa na to, nestojí to za to!)
                                            2. (na čo i bezpredm.) vyjsť, vystúpiť, vyterigať sa 
                                            3. zhavarovať  /v-l sa na motorke/
       zjemn.k 1,2  vytrtkať sa 
     zjemn. k 1,3 vymrdať sa
vyjebnúť, -e, -bol  dk.          1. (čo) vyraziť, vyvŕtať (jednorazovo)
                                            2. (koho, čo) vyhodiť, vylúčiť  (Tie smeti v-ni von!) 
       zjemn.ku 2  vymrdnúť
výjebok                               pozri: odjebok
vykokotený  príd.                vystrašený, prekvapený (Stál tam celý v. a civel na ten neporiadok.)
vymrdať, -á, -ajú,  dk.         pozri: vyjebať
vymrdnúť,-ne,-nú,-dol dk.   pozri: vyjebnúť
vypičený  príd.                     vyľakaný, vystrašený   (Bol celý v., keď uvidel krv.)
vypičovať,-uje,-ujú dk.        (za koho, za čo i bezpredm.) vynadať, nabrýzgať, vyhodiť na oči 
vypičiť, -í,-ia,-ili  dk.           vybrať s niekým; vyjebať (Chceli so mnou v., ale v-m s nimi.)
vyprdieť,-í,-ia  dk.               uľaviť si vypúšťaním plynov z konečníka
vyprdnúť sa, -ne,-nú,-dol  dk. (na čo) nechať niečo tak, vysrať sa na to
vysrať,-serie,-serú 
        rozk  vyser  dk.                (čo i bezpredm.) vylúčiť sraním 
                                            * v-r si oko  - odmietnutie; môžeš ma mať rád, môžeš si pískať
vysrať sa                            1. vykonať veľkú potrebu (Ej, dobre som sa v-l!)
                                           2. (na koho, na čo) prestať sa zaujímať o niekoho, o niečo  (V-l sa na ňu, aj na robotu.)
                                             * vysrať sa na to - nechať to tak
vysratý  príd.                     1. vylúčený sraním
                                          2. vyľakaný, vystrašený
vyšťať,-ští,-štia 
       rozk.  vyšti  dk.             (čo) vylúčiť šťaním  (Alkohol otupí hypofýzu a tá spôsobí, že prebytočná voda sa nevstrebe, ale sa v-tí,a preto môžeme vypiť toľko piva.)
vyšťať sa                           vykonať malú potrebu  (... a ako sme sa Bečkemu v-li do topánok ...)  Kolenič

Z
zahovnený  príd.                   pozri: hovno
zajebákovaný  príd.                pozri: jebák
zajebanec,-nca,-nci  m.         špinavec, pankhart, zasran   (Je to taký z. zajebaný., ani mu neviem prísť na meno.)
zajebať,-e,-ú,-bal  dk.           1. (čo) založiť, schovať, umiestniť ta, že to už nikto nenájde; zakopnúť (loptu pri futbale a p.)   (Z-l to tak, že to už nikto nenájde.)
                                             2. (čo) zaraziť, zavŕtať (opakovane)
                                             3. (čo) povedať hlúposť  (To si ale z-l kokotinu.)
                                                zjemn.k 1,2  zatrtkať
 zajebávať                            1. ndk.k 2
                                             2. (čo i bezpredm.) zapierať   (Darmo z-š, aj tak vieme, kto si!)
                                              * z-a mu - bláznie, stráca rozum
zajebať sa                             1. (od koho, od čoho) zašpiniť sa  (Z-l sa od oleja, keď opravoval auto.)
                                             2. zamotať sa, zaviaznuť  (Z-li sme sa v tom lese, ani sme nevedeli ako.)
                                                zjemn.k 1      zamrdaťsa, zatrtkať sa
zajebávať sa                         1. ndk.k 2
                                             2. schovávať sa (hlavne pred povinnosťami)
zajebať si                             1. užiť si súloženia, zasúložiť si; zakefovať si, zaprcať si   (Ej, tak som si z-l, až ma ruka bolí!)
                                            2. (od čoho, čím) zašpiniť si   (Z-l si nohavice.)
                                            3. (čo) zaraziť si /z-l si cvoky do opaska/
                                                        zjemn. k 1,2  zatrtkať si, zamrdať si
zajebnúť,-e,-ú,-bol  dk.          (čo) zaraziť, zavŕtať (naraz)  /z-l si triesku pod necht/
zamrdať,-á,-ajú  dk.             pozri: zajebať
zatrtkať,-á,-ajú  dk.              pozri: zajebať
zasran,-a  m.                        1. nadávka malému nedospelému chlapcovi, sopliak 
                                           2.nadávka bojazlivému, zbabelému človeku; bojko, strachopud, posran  (Človek nesmie byť z..) Karvaš
zasrať,-serie,-serú dk.          1. (koho, čo) znečistiť sraním, ale aj všeobecne 
                                            2. vypustiť vetry, prdnúť si  (Fuj, kto to tu tak hnusne z-l?)
            ndk. zasierať 
zasrať sa                             (od čoho, čím i bezpredm.)  zašpiniť sa  /z-l som sa celý od malty/ 
          ndk.  zasierať sa 
zjeb,-u  m.                            pokarhanie, vyhrešenie (Nasledoval parádny z. v prítomnosti náčelníka.)
zjebať,-e,-ú  dk.                   1. (koho) pokarhať, vyhrešiť
                                      2. (čo) zhodiť, zložiť (opakovane)  /tie tehly treba z. dolu z voza/
    zjemn. k 1  zmrdať 
     ndk.  zjebávať
zjebať sa                              1. (z čoho i bezpredm.)  spadnúť   (Nebež, lebo sa z-š!)
                                            2. zísť  (Tri dni nám trvalo, kým sme sa z-li do doliny.)
                                            3. spiť sa   (Z-l sa pod obraz boží.)
            zjemn.  zmrdať sa
            ndk. zjebávať sa 
zjebnúť,-e,-ú,-bol  dk.          (čo) zhodiť, zraziť (jednorazovo)  (Musím z. to osie hniezdo dolu.)  
zmrdať,-dá,-ajú  dk.             pozri: zjebať
zmrd,-a  i -u  
       mn.č.  -i/-y                      1. škriatok, pankhart; odjebok  (Bol to taký malý z.)
                                             2. pokarhanie, vyhrešenie; pojeb   (Mám pocit, že po tomto všetkom bude nasledovať riadny z.)

Vysvetlenie skratiek

a.i.                        -  a iné
                   al.                          -  alebo
angl.                     -  slovo anglického pôvodu; anglicky
a p.                       -  a podobne;  a podobný
bezpredm.             -  bezpredmetové sloveso
cit.                        - citoslovce
čast.                      -  častica
distrib.                  -  distributívne sloveso –  vyjadruje rozčlenenie  slovesného  deja signalizované predponou  po-  obyč. pri predponových slovesách, napr. poprijebávať, pozasierať
dk.                         - sloveso dokonavého vidu
fam.                       -  familiárny výraz
franc.                    -  slovo francúzskeho pôvodu, francúzsky
kniž.                      -  knižný výraz
kt.                         -   ktorý
m.                          -  podstatné meno mužského rodu
maď.                     -  slovo maďarského pôvodu; maďarsky
mn.č.                     - množné číslo
napr.                     -  napríklad
nár.                       -  nárečové slovo
ndk.                       -  sloveso nedokonavého vidu
nem.                      -  slovo nemeckého pôvodu; nemecky
nespr.                    -  nesprávny výraz; nesprávne
niž. hovor.             -  výraz z nižšej hovorovej vrstvy
obyč.                     -  obyčajne
o i.                        -  okrem iného
opak.                     - sloveso s opakovacím spôsobom deja
ot.                         -  otázka
pomn.                   -  pomnožné podstatné meno
pôv.                      -  pôvodne; pôvodný
prekl.                    -  prekladateľ
pren.                     -  prenesené použitie slova
príd.                      - prídavné meno
príp.                      -  prípadne; prípadný
prísl.                     - príslovka
resp.                     -  respektíve
rozk.                     -  rozkazovací spôsob
s.	                - podstatné meno stredného rodu
všeob.                   -  všeobecný; všeobecne
vulg.                     -  slovo z oblasti spoločenského tabu
zám.                      -  zámeno
zastar.                   -  zastaraný výraz
zdrob.                    -  zdrobnené podstatné meno; zdrobnenina
zjemn.                    -  zjemnený výraz, eufeminizmus; zjemnený
zost.                       - zostavovateľ
ž.                           -  podstatné meno ženského rodu
*                            -  znak, za ktorým nasleduje frazeológia

Použitá literatúra
  1. Najkratší slovník slovenského jazyka, Bratislava, VSAV, 1959-1968  (SSJ), A. Zelený a kol., (november 1990 – apríl 1991)
Poznámky a doplnky: